Det här är berättelsen om min familj.
Om mig, mina tre fina barn och min man.
Där är vår fina bondgård.
Den har ägts av min mans släkt i generationer.
Det sorgliga är att min man är inkallad i kriget,
så vi får klara oss på egen hand.
Vi är förstås väldigt oroliga för honom,
men på det stora hela klarar jag mig bra.
Väldigt bra.
Verkligen bra.
Bråka inte i finrummet!
Där är jag, som klarar av det.
En citronkaramell.
Ni är olydiga.
De klarar också av det.
Bort från möblerna! Bort, Vincent!
- De började. - Bort från möblerna!
Vi klarar av det. Det går fint.
- Du står i soffan! - Du står i soffan!
Det går fint.
Sluta skrika då!
Vi skriker inte. Det är du som skriker.
Meningen är att vi ska ha städat här
innan era kusiner kommer i morgon.
Istället håller ni på och bråkar och bråkar och bråkar
när jag vill se att ni delar med er, delar med er, delar med er.
Tänk så ledsna ni skulle bli om ni fick lämna ert hem
för att det regnar bomber överallt.
- Vi delar inte med oss av sylten till dem. - Vadå?
Vi delar inte med oss av pappas sylt till kusinerna.
Naturligtvis inte. Den får pappa när han kommer hem.
Jag menar ert rum och era leksaker.
Varför svarar han inte på mitt brev?
Vi pratar inte om pappa, älskling.
Men varför svarar han inte? Hans senaste brev kom för flera år sen.
FLYGPOST Deep Valley-bondgården
Nej, älskling.
Titta.
Det var bara tre månader sen, det är allt.
Ser du?
Pappa är inkallad i armén. Han får flytta runt mycket, det är allt.
Det finns inget att oroa sig för.
Nu måste jag kila,
men ni måste städa innan kusinerna kommer.
Hur är kusinerna egentligen?
De är stadsbarn. De har nog ett förfinat sätt.
Och jag är säker på
att de är väldigt väluppfostrade.
Blenkinsop, han kräks igen.
Stanna bilen. Han har kräkts på mina skor!
Det är okej, Blenkinsop. Jag har slutat kräkas.
Var är mina marshmallows?
Unge herr Cyril, är marshmallows ett klokt val
med tanke på uttömningarna?
Marshmallows är alltid ett klokt val, tack.
Ditt odjur!
Du har förstört mina nya Fontarellipumps i lackskinn,
och jag lämnade de ljusrosa hemma.
Ditt odjur! Odjur, odjur!
Titta!
Så sött och fint. Är det här?
Nej.
DEEP VALLEYS BONDGÅRD
Kli-omat
Lyck-o-meter
ROAD - KITTLAD - HIMMELRIKET EXTATISK - YR
Vincent. Sysslorna. Nu.
Men griskultingarna ska säljas i morgon,
och du sa att jag fick klia dem innan de åker.
Pappa gav mig ansvaret. Det jag säger gäller. Gå därifrån.
Men pappa byggde Kli-omaten till dem.
- Gå, sa jag! - Jag går, jag går.
Inget mer kliande. Jag går och ser till kornet.
Hejsan.
- Hur mår min underbara svägerska? - Nej.
Du har kappan felvänd. Till den kjolen måste du ha strumpbyxor.
- Nej. - Nej? Vadå nej?
Det vet du mycket väl. "Vadå nej"? Jag säljer inte.
Isabel, se på mig. Se på mig.
- Vem är jag? Vem är jag? - Du är min svåger.
Jag tillhör familjen, lz, och därför kan du lita på mig.
Okej, Phil. Vad vill du?
Vi måste sälja bondgården nu.
Du har inte pengar att betala av traktorn
och utan den blir det ingen skörd.
Utan skörden går bondgården under.
Jag sa nej.
Och Norman har tänkt ut hur vi skaffar pengar,
så jag kommer att betala av traktorn.
- Jaså, har han det? Hur då? - Jag har bråttom, Phil.
Isabel, jag kan inte nog påpeka att jag behöver pengarna.
Jag är mänsklig, men gården är till hälften...
Till hälften Rorys och till hälften din. Jag vet.
Det vet jag eftersom du påpekar det varje gång vi ses.
Men du får inte sälja den utan min tillåtelse,
och jag tillåter inte det!
- Men lzzy, jag har kontraktet här. - Adjö, Phil.
Jag är här nu. Mrs Docherty, börja inte utan mig.
Mrs Docherty?
BRITTISKA ÖARNAS BÄSTA KÖP
Hej.
Där är ni ju. Jag blev verkligen orolig.
Du oroar dig för mycket, och det hjälper inte.
Ni har varit lite glömsk bara, det är allt.
Nu kan ni... Sköt affären.
Jag plockar in varorna.
Jag klarade mig utmärkt.
Ni har inte börjat packa upp varorna, eller hur?
Packa upp? Var då?
Okej.
Jag skulle precis ta undan mjölet.
Det är lite dimmigt.
Kan du ge mig skopan?
Mr Green. Vi har inte haft nöjet att hälsa på varandra.
Men jag är ms Topsey och detta är min kollega ms Turvey.
Ett nöje.
Kan ni gissa vem som skickat oss?
Vem som skickat två förtjusande damer? Tomten, kanske?
Flörtar du med oss, Phil?
Jag får väl kalla dig Phil?
Kalla mig vad du vill, sötnos.
Var inte stygg.
Mrs Biggles gillar inte det.
Mrs Big säger att du är skyldig henne.
Du blev skyldig mycket pengar på ett av hennes kasinon.
Ser du vad du spelade bort, Phil?
SKYLDIG EN BONDGÅRD Phillip Green
"Jag är skyldig en bondgård."
- Var ligger gården? - Jag gillar bondgårdar.
Vi ska inkassera den.
Det respekterar jag, och ni ska få den. Ni ska få den.
Mrs Biggles behöver inte oroa sig.
Jag ordnar det. Jag ska ordna det.
Snälla, gör mig inte illa.
Vi vill inte göra dig illa, Phil.
Mrs Big har faktiskt sagt åt oss att återvända med antingen
kontraktet på gården.
Eller dina njurar.
Är det inte moget än?
Morbror Phil, var kom du ifrån?
Jag var bara på väg hem.
Jag skulle tro att det är moget om några dar.
Du måste känna dig stolt.
Din mor berättade om din idé om hur ni ska betala av traktorn.
Vad i hela friden fick dig att komma på den idén?
Jag träffade bonden Macreadie i affären.
Han sa att han ville köpa några Gloucestershire Old Spots.
- Grisar. - Det visste jag.
När jag erbjöd att sälja våra kultingar, nappade han på budet.
Så fiffigt.
Väldigt fiffigt.
Kom.
Kör. Så ja.
Bara kör.
Kom igen, Phil, tänk.
Tänk, tänk, tänk, tänk.
Griskultingar.
Kultingarna måste bort. Kultingarna måste bort.
Inga griskultingar, ingen traktor. Då måste hon sälja gården.
Titta.
Herregud!
Är det en bil?
Det måste vara våra kusiner.
Det kan inte vara de. De ska komma först i morgon.
Tror ni att de har godis med sig?
De måste vara jätterika.
De har chaufför.
Var är vi?
I Bajslandet.
Ankbajs, hönsbajs, kobajs och getbajs.
Bajs så långt ögat når.
Då var vi framme. Ni kan gå ut.
Det är som ett British Museum av bajs.
Har du blivit helt galen, Blenkinsop?
Mamma skulle inte skicka mig till ett sånt ställe. Kör hem mig.
Ser du? Det finns vildar här. Jag vägrar lämna bilen.
Håll klaffen, Ceels. Vi har inget val.
Kör hem mig, genast!
Och du vet varför vi inte har nåt val
så sluta låtsas som om vi är här på grund av bomber.
De är förmodligen kannibaler. Såg du den där saken vid fönstret?
Var hälsade, ni människor täckta av bajs.
- Talar ni engelska? - Ni är tidiga.
Ja, bajs-mannen, vi har rest långt.
Från ett land långt bort där det finns tvål och inomhustoaletter.
Är det Fry's choklad med kolatopping?
Ja, det är det. Vill du smaka?
Så synd, det tog slut.
- Kom, ms Celia. - Snälla, Blenkinsop!
- Så uselt av dig. - Så är livet.
- Jag berättar för mamma! - Var inte sån.
Släpp!
- Släpp barskåpet! - Nej!
Hör på, herrn.
Det är nog bäst att du kör de här parfymerade stadsborna
- tillbaka dit de hör hemma. - Jag vill hem!
Det här är ett hemskt ställe. Hemskt.
Mina skor!
Jag vägrar stanna i den här kloaken.
Jag blir hellre bombad.
Lova att berätta för mamma hur hemskt det är här.
Snälla, Blenkinsop, hon måste hämta mig i morgon.
Lova mig det!
Du har bara varit här i fem minuter, och se på dig.
- Och du är bara en chaufför. - Herr Cyril, om du vill vara så vänlig
och ta emot ms Celias nya kläder.
Lova mig det!
Jag ska prata med din mor, ms Celia, jag lovar.
- Men du måste stanna här så länge. - Det kan de inte. De är oförskämda.
Så befängt, och det kom
från nån som tydligen inte ens kan torka sig i rumpan.
- Kom hit. - Stanna!
Stanna! Mina kläder. Mina vackra, nya kläder.
De hamnade i leran. Hur vågar du!
Ni trampar på dem.
- Jag borde ha tagit värvning. - Vänta tills jag berättar för mamma.
Mina vackra kläder.
De är förstörda.
Jag är i helvetet!
Era monster, jag ska döda er.
Då går jag, mrs Docherty.
Jag hinner precis komma hem och göra i ordning
innan kusinerna kommer i morgon.
Så trevligt, kära du.
Alla mina kusiner är döda.
- God natt. - God natt.
- Hälsa mr Docherty. - Det ska jag.
Då var det klart.
Vad?
Jag stoppade undan sirapen.
Vadå? Var?
Allt är fix färdigt. Det finns inget att oroa sig för.
Känn lite tilltro.
"Känn lite tilltro", säger hon.
"Inget att oroa sig för", säger hon. Nej, då. Inget alls.
Barnen bråkar jämt,
traktorn krävs snart tillbaka,
Phil försöker sälja gården,
det kommer gäster inom ett dygn,
min enda fina kappa är förstörd
och 17 lådor är fulla av sirap!
Den du behöver är Nanny McPhee.
Nanny vem då?
- Nanny McPhee - Nanny McPhee
Nanny McPhee
Den du behöver är Nanny McPhee.
- Den du behöver... - Är Nanny McPhee.
Den du behöver är Nanny McPhee.
Den du behöver, den du behöver...
Är Nanny McPhee.
Vilken överraskning.
De inte bara beter sig som djur, de bor som såna också.
Jag är täckt av bajs.
En god nyhet. Du kommer att passa in.
Det finns ingenting att äta här,
förutom detta.
- Nej! - Pappas sylt!
Ställ ned syltburken.
Det är bara sylt.
Om du inte visste det, pågår det ett krig.
Vi sparade sockerkuponger i månader för att göra sylten.
Rör du den så mosar jag dig.
Nu har jag rört den.
Jag tänker vakna ur den här mardrömmen nu.
Jag vaknar och är på Harrods med mamma.
På skoavdelningen.
Tjänsteflickan säger att de har kommit, vi ska hämta dem.
Kan du gå och hämta dem åt mig?
Jag vaknar och där står ett par rosa lackskinnpumps.
- Ta den, Ceels. - Mamma har beställt ett par
i ljuslila med matchande kappa, och de har nog kommit.
Det var droppen.
De ska dö.
Ta dem!
Kom tillbaka!
Den du behöver är Nanny McPhee.
Nanny McPhee.
Nej!
- Kom hit, din fegis. - Norman, Cyril.
- Hej... - Hej, raring.
...faster Isabel.
- Kom hit, din stora... - Hur mår din mamma?
Dö, och det ska göra ont!
- Din spetsprydda... - Var inte oförskämd, din tölp.
- Är det du, Celia? - Du har förstört mina kläder,
så jag förstör ditt hår!
Vilken fin klänning du har.
Vad är det nu? Jag kommer.
Jag kommer.
- Isabel. - Inte nu, Phil.
Och när du säger "nej",
- menar du nej då? - Det passar inte nu.
Jag kan komma hit om tio minuter. Fem, tre, två?
Jag ska koka varsitt ägg till er alla.
För guds skull, Phil, gå härifrån.
Jag... Gå...
God kväll, mrs Green.
Jag är Nanny McPhee.
Är ni det? Hon, menar jag. Jag menar...
Vem är ni?
Jag är Nanny McPhee.
Med litet "C" och ett stort "P".
Javisst. Men saken är den att jag inte har anlitat nån barnsköterska.
Jag behöver ingen. Jag klarar mig fint ändå.
Jag har aldrig haft nån barnsköterska eftersom jag inte vill ha nån.
Jag kommer från armén, mrs Green. De har placerat mig här.
Nej, nej. Det måste vara ett misstag.
- Allt är under kontroll här. - Bort från mig, din buse från helvetet.
Det är Cyril. Han är inte mitt barn.
- Jag är inte klar med dig. - En kusin.
- Kom hit, din snobbiga snyltare! - Det är Norman.
Bort med dina smutsiga tassar.
Han är mitt barn. De har precis träffats.
Hemsk, hemsk.
De lär känna varandra, genom att leka.
- Döda stadsborna och ät huvudena! - Det är kriget.
Det har ingen bra inverkan.
Verkligen inte.
- Får jag komma in? - Måste ni det?
Ja, menar jag. Naturligtvis, det måste ni.
- Te? - Kanske senare.
Låt mig presentera mig för barnen.
Nej, vänta.
Ni kan väl sätta på tevattnet?
Jag kommer strax.
- Du kan inte stoppa mig. - Släpp!
- Sanna mina ord. - Dö! Döda!
Sätt ned mig!
Du är bara avundsjuk på min känsla för mode.
Bort med händerna från kostymen! Den är skräddad på Savile Row.
Kan jag få er uppmärksamhet, tack?
Jag är Nanny McPhee.
Dö!
Snälla, lyssna noga nu.
Ni ska sluta med det ni håller på med och gå upp och lägga er.
- Du liknar en banan! - Du liknar en utrullad toarulle.
Hörde ni vad jag sa?
Mosa sönder. Smask.
- Ni ska sluta bråka. - Bort från mig.
Genast.
- Far har en hög post på krigsdepartementet. - Lärde han dig detta?
Skulle det imponera på oss?
Vad är det som händer?
Inte jag.
Åh, nej!
Sluta, Vincent!
Jag kan inte. Det får mig att göra så!
Det är hon!
- Vadå? - Hon får oss att göra så här.
- Han har rätt. - Vad pratar du om?
Det måste vara käppen!
Det kan inte vara nåt annat. Stoppa oss!
Stoppa oss, snälla.
- Snälla. - Snälla.
På ett villkor,
och det är att ni ber om ursäkt för att ni skadat varandra och lovar att sluta
slåss.
Be om ursäkt?
- Jag ber inte dem om ursäkt! - Och jag ber inte dem om ursäkt!
- Du hade sönder syltburken. - De borde be oss om ursäkt.
- Egentligen var det Cyril. - Nej!
Vad händer, Vinnie?
Pappas brev!
De kommer att brinna upp.
Bort från dem!
Jag kan inte, jag blir tvingad! Snälla!
Okej, vi ber om ursäkt.
Förlåt att jag slog dig med eldtängerna, Celia,
jag lovar att inte göra om det.
Förlåt för det jag gjorde!
Förlåt, Cyril!
Snälla, Celia, det är pappas brev!
Okej, jag ber om ursäkt. Förlåt.
- Cyril! - Be om ursäkt!
Snälla! Breven!
- Cyril! - Be om ursäkt!
- Cyril. - Säg förlåt.
- Säg det. - Säg förlåt, snälla!
Okej, okej. Förlåt.
Hjälp!
Vad gör du här, mr Edelweiss?
Din olydiga pippi.
Besvärliga varelse.
Om du försöker imponera på mig, så fungerar inte det.
Bort med dig.
Nej.
Du är fortfarande inte förlåten.
Du vet vad du har gjort.
Det är oförskämt att stirra.
Gå upp och lägg er nu, är ni snälla.
God natt, mamma.
- God natt, faster Isabel. - God natt, faster Isabel.
Hoppas att du sover gott.
Vincent, kan du lägga dem där de ska vara?
- Tack, Nanny McPhee. - Varsågod.
Se så.
Och försvinn med dig.
Flyg nu.
Barnen behöver lära sig fem läxor, mrs Green.
Lektion ett, att sluta slåss, är avklarad.
Har de slutat slåss?
De har visst lagt sig tidigt i kväll.
Låt mig sköta det.
Då får ni lite tid för er själv.
Tid, för mig själv?
Tid för mig själv?
Hon kommer.
Vi slåss inte.
Jag ser det, Vincent. Tack.
Jag vet inte hur allt det där gick till,
men jag har ansvaret och jag behöver ingen hjälp.
Min syster och jag tillhör inte ens familjen,
så vem ni än ska ta hand om är det inte nån av oss.
Hör noga på mig nu.
Jag ska förklara hur jag arbetar.
När ni behöver mig men inte vill ha mig här
så måste jag stanna.
När ni vill ha mig här, men inte behöver mig mer
så måste jag ge mig av.
Varför skulle nån vilja ha dig här?
Jag medger att det är underligt, men så ligger det till.
Till saken. Eftersom det inte finns extrasängar
så antar jag att Norman och Cyril delar säng?
Jag delar hellre säng med en get.
Det vill inte geten, och inte jag heller.
Jag förstår.
Celia, Megsie, kan ni tänka er att dela säng?
Jag delar inget med den där elaka ragatan.
- Jag delar hellre säng med Geraldine. - Vår ko.
Och jag delar hellre säng med en elefant.
Tack, Vincent, men du behöver inte dela säng.
Jag behöver inte dela säng. Jag behöver inte dela säng.
Resten av er måste däremot enas på nåt sätt.
- Aldrig. - Aldrig.
Aldrig!
Förlåt mig. Jag ber verkligen om ursäkt.
Hur går det för dem?
Ni måste vara utmattad. Varsågod. Jag gör lite te.
Jag har tyvärr inga kex. Det har ingen, men det vet ni ju.
Har de det bra? Delar de säng med varandra?
Ja, det gör de så gärna.
Faktiskt så kom de på alla arrangemang
helt själva.
Vilket mirakel.
Vad gjorde...
Hur i hela världen lyckades ni med det?
Det är tyvärr hemlig information, mrs Green.
Armén håller hårt på såna saker.
Ja, självklart.
Teet.
Kan ni begripa det? Jag har inte ens ett torftigt kex att ge er.
Ursäkta.
Ni ska väl inte lämna oss?
Verkligen inte.
Tack och lov för det.
De här barnen behöver mig.
Saken är den att jag inte har råd att betala er just nu
- men... - Bekymra er inte om det.
Armén ger mig lön,
och jag har ordnat en egen bostad.
God natt, mrs Green. Njut av teet.
Flytta dig. Hoven är i mitt öra.
- Jag har inga hovar. - Inte du, idiot. Geraldine.
Vad är det som stinker så förskräckligt?
Geten, din dumbom.
Det är den hemska barnsköterskans fel. Det vet jag.
Vill du ha en kudde, lilla Elly?
Du är lite stor för den här sängen,
men det gör inget.
Geraldine, du samarbetar inte. Samarbeta.
Sov nu.
Lugna ner er.
Är ni mrs Biggles?
Jag är Nanny McPhee. Litet "C", stort "P".
God kväll.
Okej.
Min älskling.
Var är du någonstans?
Okej.
Griskultingar. Griskultingar,
kom hit.
Grisarna.
Griskultingar. Griskultingar!
Hejsan.
Iväg med dig, lilla gris. Så ja.
När ni är borta får jag bondgården.
Upp och hoppa.
Bädda sängarna och vik in hörnen noga, om jag får be.
Sedan går ni ner och äter frukost med detsamma.
Min elefant är borta.
Det är typiskt för den här familjen att anlita en barnsköterska
med ett ansikte som får fienden att fly.
Vi anlitade inte henne, och hon är inte vår barnsköterska.
Vem är hon då?
Och hur fick hon oss att göra så där?
Jag har en teori.
Hon är ett hemligt vapen.
Definitivt.
Far har en hög post på krigsdepartementet så jag känner till sånt.
Jag misstänker att hennes käpp
släpper ut en luktfri kemikalie när hon stöter den i golvet.
Hon har helt enkelt gasat oss.
Var inte dum.
Det kan omöjligt vara lagligt.
Jag har nöjet att meddela, mrs Green, att lektion två,
att dela med sig, är avklarad.
Så underbart.
- Är det du, Cyril? - Ja, det är det.
God morgon, raring. Varför bär du gasmask?
- I händelse av en gasattack, faster. - En gas...
Det kommer nog inte att ske nån sån i denna delen av landet.
Det var därför era föräldrar skickade hit er.
Stackare. Det måste vara värre än jag trodde i London.
- Var är Celia? - Hon letar efter nåt att ta på sig.
Ja, jag är verkligen ledsen för det.
Er mor kommer aldrig att förlåta mig.
Säg inte att det är gasväv.
Vidrig, ful, formlös.
Norman, kom ihåg att Macreadie ska hämta grisarna vid tolv.
Jag är hemma tills dess. Nu måste jag kila.
Det kommer en leverans musfällor till affären.
Jag måste ta hand om dem innan mrs Docherty...
För guds skull.
Vi träffas där ute.
Var inte så äcklig.
Du har gaser för att du har magknip,
och du har magknip för att du har ätit fönsterkitt.
Jag är inte intresserad, mr Edelweiss.
Är alla griskultingarna borta?
Ja, det är intressant,
väldigt intressant.
Då var det gjort.
Okej. Sysslorna.
Megs, du matar Geraldine.
Jag gör kultingarna redo för bonden Macreadie.
Vinnie hämtar äggen.
Cyril, du kan sopa dynga.
Jag skulle gärna sopa dynga.
Det är i princip min favoritsysselsättning,
men tyvärr är dyngsopen hemma.
- Celia kanske... - Jag kommer tillbaka.
Vad är det du har på dig?
Det är nog mest tyll.
Det är mammas brudklänning.
Den här gamla saken? Omöjligt. Det finns inget släp.
Ta av dig den.
Aldrig. Du har förstört mina kläder,
detta är det enda anständiga plagget här.
Du stal den från mammas rum. Ta av dig den!
- Jag har inte stulit den, jag lånade den. - Megsie!
- Griskultingarna har rymt. - Vadå?
- Det finns ett hål! - Allihop är borta!
Vi måste hitta dem innan Macreadie kommer.
- Kom, Norman. - Kom igen.
- Du kan inte mena allvar. - Det är värdefulla grisar.
Pengarna vi får för dem betalar månadens traktorhyra.
Mister vi traktorn så går vi miste om skörden
och gör vi det så mister vi bondgården.
Så förskräckligt.
Snälla! Det är pappas bondgård och skörden betyder allt.
Nej, du kan inte tvinga mig.
Du kan inte heller tvinga mig.
Jag har masken på så att din käpp inte fungerar.
Dessutom ska jag anmäla er för min far,
som har en hög post på krigsdepartementet.
Vi har inte tid med det här.
Och om det var din pappas gård? Då skulle du väl hjälpa till?
Skulle du det, Cyril?
Skulle du hjälpa din far?
Dra åt skogen allihop.
Nej, nej, nej. Jag kan omöjligt springa i de här klackarna.
Våga inte gasa mig.
Där är en.
- Vad gör du här? - Jag hjälper till.
Kom då.
Kom, kom.
Jag hjälper bara till tills att mamma kommer.
- Fånga den! - Gå fot, grisen.
- Jag har en! Jag har en! - Akta så att den inte biter dig.
Var försiktig nu.
Har de fångat två redan?
Det duger inte.
Vi vill ju inte göra det för lätt för dem.
Stopp!
Vad i all världen gör den?
Jösses!
- Är det normalt? - Nej, det är det inte.
Jag visste inte att lantlivet kunde vara så underhållande.
Åh, nej. Kom tillbaka, grisen!
Kom tillbaka, grisen!
Kom tillbaka!
Nej, grisen!
Visste du det? Jag anade inte att grisar kunde simma så elegant.
Det kan de inte.
Spring efter dem.
Hallå där, Phil.
Hej, Macreadie.
Stopp, stopp.
Det var tråkigt att höra om dina grisar.
Grisar? Mina grisar?
Ja, har du inte hört? De försvann under natten. De rymde.
Rymde de?
Kära nån. Så synd.
Förskräckligt olyckligt.
Så de rymde?
Grisar är lustiga. Intelligenta.
Jag vet en gris som kunde spela Alfapet.
Den knackade fram bokstäverna med klövarna.
"Stia". Bra poäng. Kära nån.
Isabel kommer nog att hetsa upp sig.
Tack för att du sa det, Phil. Du besparade mig resan.
Adjö då.
Vänta lite.
En tjänst förtjänar en gentjänst. Jag ger dig skjuts dit.
Nej, nej. Jag går.
- Hoppa upp. - Nej, tack.
- Det är inget besvär. - Vänd om.
- Var inte dum. - Hej då.
- Se så. Hoppa upp nu. - Nej, tack.
- Kom igen. - Okej, då.
Jag vet inte hur vi ska lyckas fånga dem.
De ska säljas om en halvtimme.
Om jag får föreslå, vi får använda strategi, taktik och en riktig plan för förflyttningar.
Och var är du utbildad?
På kadettskolan.
- Okej då. Sätt igång. - Okej.
Vi befinner oss här och de är där, där, där och möjligen där.
- Megsie? - Redo.
- Celia? - Redo.
- Tre. - Två.
Ett.
De har grävt ett hål.
- Var är griskultingarna, Isabel? - Borta.
- Åh, nej! - Allihop.
- Grisen. Nöff, nöff. - Borta.
Vad ska vi göra?
Kanske de fick väderkorn på flytten, mrs Green.
- Grisar är smarta. - Mycket smarta.
Hur ska jag betala för traktorn? Hur ska vi kunna skörda?
Jag ska försöka hjälpa till,
men jag har händerna fulla med mitt vete
- och pojkarna är inkallade... - Krig är ett elände.
Förbaskade plattfötter.
Jag är ledsen att ni kom hit i onödan.
Ingen fara.
Lycka till.
Jag vet. De gömmer sig.
Skriv på det. Jag har en köpare. Det kanske jag inte har i morgon.
Det blir inte så hemskt. Tänk efter, lz,
du behöver inte oroa dig för traktorer, skördar eller...
Grisar!
Barn.
- Titta. - Hurra!
Hur många är de? En, två, tre, fyra och fem.
- Hela flocken. - Hittade ni alla?
- Grisar är lustiga. - Vi har alla. Ja, allihop.
- Alla. Fick ni alla? - Jag kunde inte tro det.
Så, varsågod.
Traktorpengar.
- Sen gjorde han en volt. - En volt?
Jag visste inte att du kunde simma.
De är faktiskt värda mycket mer än så.
De här kultingarna är genier.
De kan konstsimning.
Vi ljuger inte.
- Det är sant. - Megsie.
De gjorde faktiskt konstsimning.
- Nu räcker det, Megsie. Tyst! - Det är sant.
De kan klättra i träd.
Sluta ljuga. Grisar klättrar inte i träd.
- Sluta fåna er. - Det gör vi inte!
Han försöker bara få ut mer för dem, och det gör han rätt i.
Grisar är smarta.
Tack så mycket.
Se så, kom här.
Jag vet en gris som kunde räkna till tio på franska.
- Är det sant? - Nej.
Kom, nu går vi.
- Titta. - Konstsimning.
- Klättra i träd? Bara tanken på det. - Den gjorde det.
Det är... Det är sant.
Det är sant. Den...
- De klättrade i träd. - En piruett.
Det var som trolleri.
Ja.
- Som... - Trolleri.
Konstsimning.
Jag är så stolt över er. Låt mig krama er.
Är det...
Är det min brudklänning?
Det var vårt fel.
- Vi förstörde Celias... - Det är mitt fel.
Jag lånade den utan lov.
Det var inte meningen att jaga grisar i den. Förlåt så mycket.
- Var är slöjan? - Vi använde den för att fånga grisarna.
Här är den.
Det var mitt fel. Vi behövde ett nät.
Förlåt.
Ja, jag har då aldrig...
Så listiga ni är allihop.
Vet ni vad. I morgon har vi picknick,
och när jag har betalat för traktorn köper vi ingefärsdricka för resten av pengarna.
- Hurra! - Hurra!
Ingefärsdricka? Ingefärsdricka?
Lektion tre, att hjälpa varandra, är avklarad.
Grisar är minsann smarta.
Hej då, Pillow. Hej då, Dora.
Hej då, grisarna.
Mamma!
Titta, det är mamma. Jag sa ju att hon skulle komma.
Låt bli, Ceels.
Du kan inte ana, mamma. Vi räddade precis några grisar.
De dansade och...
Var är mamma?
Hennes nåd är fortfarande i London, ms Celia.
- Gav du henne meddelandet? - Ja, ms Celia.
Har hon skickat dig att hämta mig?
Tyvärr inte, ms Celia.
Mina instruktioner var att lämna de pumps du glömde hemma.
Fontarelli, tror jag visst.
Jag antar att hon är väldigt upptagen.
Det stämmer.
Hon är väldigt upptagen.
Vad står ni och gapar för? Vi är ingen varieté.
- Cyril, vi menade inte... - Håll er undan!
Ni vet inget om oss.
Jag vill inte ha dem.
Får jag se på dem?
Jag bryr mig inte om dem. Du får dem om du vill.
Det är mina bästa skor, du kan ha dem till vardags.
Nygifta
Jag fick dig!
Du ska få, Vinnie! Jag fick dig!
Kom och skicka runt bullarna vi gjorde.
Inte än. Inte än.
Titta, mr Docherty. Så omtänksamt.
De har lagt ut kuddar.
Mrs Docherty, jag måste tyvärr tala om
att det är en komocka, ingen kudde.
Kan jag sitta på den ändå? Den ser så bekväm ut.
Så där, ja.
- Hjälper du mig ner? Tack. - Så.
Ja, det är väldigt bekvämt.
Ska du inte sätta dig? Så där.
Vill du ha en bulle, Nanny McPhee?
Det är bäst jag låter bli. Tack.
För guds skull. Bort med dig, mr Edelweiss.
Din motbjudande fågel.
Bort med dig. Jag vill inte ha dig där.
Vad har han gjort som gör dig så arg på honom?
Han äter olämplig föda.
- Jag beklagar. - Såsom?
Såsom fönsterkitt.
Fönsterkitt?
Såsom fönsterkittet i alla mina fönsterrutor
som allihop ramlade ut.
- Sluta. - Det är inte bra.
Än sen att du älskar det, din beklagliga varelse. Det är en otäck vana.
Vad är alla dina medaljer för, Nanny McPhee?
Mod, snällhet, beslutsamhet,
fantasi, entusiasm, korgflätning
och tilltro.
- Smörgåsar! - Hurra!
I min...
I egenskap av vakt, mrs Green,
får jag föreslå att ni förser familjen med skyddshjälmar
i händelse av plötsligt nedfallande bomber?
Mrs Docherty och jag bär dessa hemma.
Jag tror inte att det kommer att falla bomber i den här delen av landet, mr Docherty.
Vi befinner oss mitt i ingenstans.
Det kan hända att ni tragiskt nog tar fel.
Föreställ er detta.
Ett fiendeplan
med en av fiendens bomber.
En fiendepilot som är förkyld.
De blir också förkylda, precis som vi.
Han nyser en gång
och inget händer.
Han nyser en gång till
och allt går bra.
Han nyser en tredje gång, och titta noga nu,
för han slår till den stora, röda knappen med sin stora, röda näsa och...
...bomben släpps!
Tevattnet kokar visst.
- En stor skräll. - Kära nån, vilken tanke.
Vi får bara hoppas
att ingen av dem blir förkyld, eller hur, mrs Docherty?
- Ägg och krasse, eller böcklingpastej? - Skinka.
Norman, titta när jag står på händer.
- Dags för ingefärsdricka. - Ingefärsdricka.
- Megsie har mer. - Nej, det har hon inte.
Norman har också upp till fjärde ringen.
Det finns två droppar kvar.
- Jag vill ha. - Jag.
Där är morbror Phil. Snabbt, göm tårtan.
Jag visste inte om han skulle komma.
Men där är han, med sitt dumma kontrakt.
Det ser mer ut som ett brev.
Norman, Megsie, morbror Phil har ett brev till oss.
Ett brev från Rory. Det blir trevligt efter all deras väntan.
Det är inget brev, kära du.
Det är gult.
Det är ett telegram.
Vad är det?
Från krigsdepartementet.
Det är väl inte till oss?
Det innebär väl inte alltid tråkiga nyheter?
Vi måste ju känna lite tilltro, eller hur?
Mamma?
"Dödad i strid."
Jag är så...
Nedrans otur.
Den här maskinen är en lysande konstruktion.
- Han måste ha varit en duktig... - Han är faktiskt inte död.
Vadå?
Han är inte död. Det vet jag.
De har fel.
- Norman, armén har inte... - De har fel.
Förlåt.
Men hur då? Hur vet du det?
Min pappa säger alltid att han känner på sig saker i kroppen.
Som oväder,
och han vet när saker kommer att ske
som när en ko ska kalva eller om ett lamm har problem.
Och han har alltid rätt. Varje gång.
Jag kan känna i kroppen att han lever. Jag bara vet det.
Tror du inte att du känner så för att du precis fått höra...
Nej, det är inte det. Jag bara vet det.
Okej.
Vad vill du göra åt det?
Vi måste ta reda på var han är, och det snabbt.
Mamma säljer gården om hon tror att han är död.
Hon kommer att tänka att vi inte klarar av den själva.
Men hur hittar vi honom?
Jag kan ju inte ge mig av och leta efter honom.
- Det kan finnas ett sätt. - Vadå? Vadå? Berätta.
Det är... Min pappa.
- Han har en hög post på krigsdepartementet. - På krigsdepartementet.
Ja, han kan snabbt ta reda på det.
- Var är han? - I London.
- Hur kommer vi dit? - Jag vet inte. Vi behöver hjälp.
- Ska vi fråga din mamma? - Nej. Jag måste ha bevis på att han lever,
och visa henne det.
Men vem? Vem kan hjälpa oss?
- Pojkarna är på väg till London. - Det kan de inte vara.
De skulle se till kornet.
Nej, lyssna.
"Megs, pappa är inte död.
"Känner på mig det. Säg inget till mamma.
"Åkt till London med Cyril för att skaffa bevis.
"Det enda som hindrar henne från att sälja bondgården."
Men hon har beslutat att sälja, det sa hon. Kan vi inte berätta det?
Nej. Norman har rätt. Vi får inte säga nåt förrän han har bevis.
- Så vi måste hindra henne till dess. - Precis.
Var är vi?
I Chelsea. Har du inte varit här förut?
Jag har aldrig varit i London.
Lord Nelson.
Vad ska vi göra? Detta kommer att ta evigheter.
Kära nån. Kära nån.
Jag hoppades kunna undvika detta,
men Norman, kan du vrida det röda hjulet hela vägen medsols?
Tack så mycket.
Nanny McPhee, hur långt tid...
Jag avskyr Londontrafiken.
- Gomorron. - Gomorron.
- Sovit gott? - Ja, tack.
- Se vad jag har. - Vad är det?
- En njurskål, Phil. - Två ryms fint i den.
Ni behöver säkert inte båda.
Hör på, ni får rättigheterna till gården innan ni vet ordet av.
Det hoppas jag,
för att operera bort njurar är en lång och smärtsam procedur.
Och vi har bråttom.
KRIGSDEPARTEMENTET
Då var vi framme. Ut ur vagnen.
- Redo? - Redo.
Lycka till.
- Känns allt bra? - Ja.
Jag är lite nervös, men ja.
Snälla. Vi ska träffa lord Gray och det gäller liv eller död.
Försvinn innan jag smäller till er.
Berätta.
- Han är min pappa. - Bevisa det.
- Va? - Bevisa det eller stick.
Sergeant Jeffreys, du har blivit vuxen.
Nanny McPhee, frun.
Till er tjänst, frun.
Lediga, Ralph.
- Lektion tre fungerade, ser jag. - Sannerligen, frun.
- Hur behandlar armén dig? - Lysande, frun.
Äter du dina grönsaker nu?
Nå?
Jag kan inte ljuga för er, Nanny McPhee.
Jag har fortfarande svårt för broccoli.
Prova den tillsammans med ost.
Och glöm inte, i maj och juni kan sparris vara ett trevligt alternativ.
Jag tar ansvar för barnen. Var snäll och släpp in dem genast.
Genast, Nanny McPhee, frun.
Okej, Phil, jag är redo att skriva på.
Vad gör du, mamma?
- Du vet vad jag gör, raring. - Men du måste vänta på Norman.
Inget mer väntande!
Väntar vi en sekund till mister vi njurarna.
Försäljningen, menar jag. Försäljningen.
Megsie, det finns inget Norman kan göra.
Vad är meningen med detta, pojk?
Ledsen att vi stör, sir,
men vi behöver din hjälp.
- Vi har rest hela vägen från landet. - Vi?
Han menar mig, morbror.
Morbror Ers nåd, menar jag.
Och du är?
Norman, sir. Er systerson, sir.
Faster Isabels son.
Ja, flickan som gifte sig så olyckligt.
Hon gifte sig lyckligt med min far, sir,
och han strider i er armé, så jag ber er vara lite hövligare.
Och vad har ni för ärende hit?
Sir, vi vill att du tar reda på vad som hänt Normans pappa.
Vad som hänt farbror Rory.
Vi fick ett telegram där det stod...
Ja?
...att han dödats i strid.
Men jag vet att det är fel. Jag vet att han lever.
Jag förstår. Så du menar att ett telegram
som departementet skickat, innehöll felaktig information?
Precis.
Och du har förstås bevis,
annars hade du inte vågat komma hit.
Har din far kontaktat dig sen ni fick telegrammet?
Nej.
Då har troligen nån i hans förband varit i kontakt med er?
Nej.
Vad har du då för bevis?
Jag känner det i kroppen.
- I vadå? Vadå? - Jag känner det i kroppen.
I kroppen?
Du känner det i kroppen?
- Ja. - Du milde, pojk.
Menar du att du övertalade min viljelöse son
att ta med dig hit, i krigstid,
med nån rövarhistoria om att du känner det i kroppen?
Han är inte viljelös.
Det var han som räddade griskultingarna
och han som ville hjälpa oss genom att åka hit.
Och jag vet att jag har rätt om min far.
Snälla, kan ni inte bara höra er för?
Tusentals män strider i min armé.
Varför ska jag ägna din far, hur värdig han än må vara,
särskild uppmärksamhet?
Därför att...
Därför att de älskar honom, och det gör faster Isabel också,
och de behöver honom.
Och jag vet varför du skickade iväg oss till dem.
Det hade inget med bomber att göra.
Jag vet att du och mamma ska skiljas.
- Nu räcker det! - Nej, du ska lyssna!
Ni har gjort era och våra liv olyckliga.
Räcker inte det?
Hjälp åtminstone faster och farbror att få vara tillsammans.
Vänta här.
- Skynda på, Isabel. - Jag måste väl få läsa det?
Javisst.
Snälla, mamma, vänta. Snälla.
Sluta, Megsie.
"De ska accepteras som reserver..."
En mus. Det är en mus under stolen.
Ska de verkligen skiljas, din mamma och pappa?
Vem ska du bo hos?
Mamma, antar jag. Det spelar ingen roll.
Vi träffar nästan aldrig nån av dem.
Vi blir bara körda till dem vid speciella tillfällen.
Ni kan bo hos oss. Du och Celia.
Det är hyggligt av dig.
Jag beklagar.
Vad står det?
Han är tyvärr saknad i strid.
- Vadå? - Saknad i strid.
Jag är ledsen, Norman.
Vänta.
"Saknad?"
"Saknad i strid", inte "dödad i strid"?
Inte dödad.
Telegrammet ni fick var felaktigt.
Det finns faktiskt inga papper på att det har skickats nåt telegram.
- Det är nåt vi måste undersöka... - Jag visste det. Han lever.
Tack, morbror.
Han är min systerson. Från landet.
"En oslipad diamant", som man brukar säga.
Kom, vi måste tillbaka. Vi måste berätta för mamma.
Cyril.
Lantluften har gjort dig gott.
Fortsätt så.
Det ska jag, sir.
Far, menar jag.
Okej.
Norman, om departementet inte skickade telegrammet
så var det du såg förfalskat,
men vem skulle förfalska ett telegram där det står att nån har dött?
- Vem skulle göra nåt så hemskt? - Morbror Phil.
Han försöker få mamma att sälja vår hälft av gården.
Han visste att hon skulle sälja om hon trodde att pappa var död.
Vi måste skynda oss.
Han är inte död, bara saknad.
Det var goda nyheter.
Vi måste skynda oss hem. Vi förklarar på vägen.
Celia, sluta skrika är du snäll!
Det har gått en halvtimme.
Det finns ingen mus.
Jag såg den. Den måste ha kommit undan.
Okej.
Ska vi se till att få detta gjort nu, Isabel?
Har du en penna?
Mamma, var snäll och vänta.
Det räcker nu, Megsie.
- Hitta en penna, Phil. - En annan penna. Javisst.
Nanny McPhee, vi behöver dig.
Snälla, vi behöver dig.
Snälla, Nanny McPhee, vi behöver dig.
Nanny McPhee, vi behöver dig.
Vi behöver dig. Vi behöver dig.
Norman, kan du ge mig käppen?
Förresten, det vore bättre
om du bara kunde stöta den i vägen en gång, ganska hårt.
Gör det.
Tappa den inte.
Jag orkar inte tänka på alla papper jag måste fylla i för att ersätta den.
Bra gjort. Sätt tillbaka den.
- Vad gjorde den? - Vadå?
När Norman stötte käppen, vad var det bra för?
Hej.
Låt bli, mamma. Det är vår gård. Skriv inte på papperet.
Det här är självklart.
Det här med.
Och det. Du kan bara skriva på här.
Var är pennan?
För guds skull, Phil.
Ingen fara.
De låg här.
Hej då.
Jag trodde att du ville att jag skulle skriva på det.
Jag förstår ingenting.
Nån måste ha...
Det finns nog inte fler pennor, mamma.
- Nanny McPhee. - Ja, kära du?
Hur snabbt går den här egentligen?
Se vad jag hittade.
Okej. Då ser vi väl till att få det gjort?
Nu undertecknar vi papperen, Isabel.
Jag håller din hand. Håll den stadigt. Så.
Bara... Där, precis.
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte.
Ja.
Jag kommer inte på nåt som kan stoppa honom nu.
FIENDEPLAN
"l-S..."
Mrs ISABEL GREEN i avsaknad av mr RORY GREEN
- Det är en UXO. - Vad är det?
En odetonerad bomb. Vi har såna i London.
Den kan explodera när som helst.
Vadå?
Det kanske den inte gör. Det beror på.
Men den förstör skörden.
Det är ett tecken.
De är ute efter mig.
- Ingen panik. Hjälp är på väg. - De kommer att döda mig.
- En odetonerad bomb! - De kommer att döda mig!
- En odetonerad bomb! - Vilka dödar dig?
Lönnmörderskorna.
Hon-gorillorna.
Jag är här. Sluta få panik. Sluta!
Jag kan inte. Jag kommer att dö.
Jag sätter mig under bordet.
Jag sätter på tevatten.
Mjölk och två sockerbitar, tack.
Vilken tur. Anhåll mig,
och gör det nu innan de kommer.
Vadå?
Anhåll mig nu! Jag upprepar...
För vad? För vilket brott? Det måste ha begåtts ett brott.
Pröva med förfalskning.
Norman, var har du varit?
På krigsdepartementet. Pappa lever.
Vad sa du?
- Morbror Phil förfalskade telegrammet. - Ja.
Norman har rätt. Där har du ditt brott.
- Kan du anhålla mig nu? - Phil, du...
Ingen verkar begripa
att det kan ske en dödlig explosion när som helst.
Snälla, var tysta. Var tysta, allihop.
Norman,
kom hit.
Pappa är saknad i strid.
Fortsätt.
Men jag kan känna i min kropp att han lever.
Då måste det ju vara sant.
Tack. Tack, älskling. Min älskling.
Min älskade pojke.
- Och Cyril. Tacka honom också. - Du med, Cyril?
Kom hit, Cyril.
- Min modiga pojke. - Hörde du?
- Vadå? - Jag är en skurkaktig förfalskare.
Sluta nu. Vi har en bomb där ute som vi måste göra nåt åt.
- En bomb? - En bomb?
Skynda er, kom och titta.
Här är handfängslet. Sätt på dig det själv.
Och nu, "bomber".
- En UXO. - En odetonerad bomb.
Men kornet. Exploderar bomben så förstörs det.
"Desarmera bomben."
Nej! Nej, nej, nej.
Haka fast mig med dig. Med dig.
Då är jag säker.
Kan nån vara snäll och hjälpa mig med de här?
Du förtjänar ingen hjälp, ondskefulla människa.
Snälla, jag ber dig, Megsie.
Låt mig få göra det.
Tack, menar jag.
Jag ska desarmera apparaten.
- Han ramlade. - Han svimmade visst.
Vem ska desarmera den nu?
Pojkar, gå och se till mr Docherty, och sätt tillbaka stegen.
Celia, hämta hans broschyr.
Du läser upp instruktionerna, du har bäst uttal.
Nanny McPhee, snälla hjälp mig stoppa dem.
Jag tror inte att det är möjligt.
Är det nån där?
Det här är inte så bekvämt.
"Desarmera bomben.
"Tre enkla steg till en explosionsfri dag.
"Steg ett. Öppna ventilen vid stjärtfenan."
- Öppna ventilen. - Öppna ventilen.
Öppna ventilen.
Ventilen är öppen.
Sen då?
"Steg två. Klipp av den blå kabeln."
- Blå kabel. - Blå kabel.
Den är för stor.
- Vad kan vi använda? - Har nån en pennkniv?
Försök med den här.
Den är perfekt.
Bra gjort, Celia.
Sen då?
Hej, Phil.
"Steg tre. Klipp av den röda kabeln."
- Röd kabel. - Röd kabel.
- Ser du den? - Är den där?
- Har du gjort det än? - Var tysta. Jag når den inte.
Visst är det spännande?
Vadå?
- Jag gjorde det. - Bra gjort.
Jättebra.
Bra gjort, Megsie.
Vad håller den på med? Vad håller den på med?
Vi har goda nyheter, Phil.
Vi ska trots allt inte ta dina njurar. Just det.
Mrs Big har beslutat att det inte räckte.
Det saknade finess.
Hon vill stoppa upp dig, Phil.
Och sätta dig i entrén till casinot som ett varnande exempel för andra.
Ni kan inte göra så.
Ingen fara, ms Turvey är ett proffs.
Här är ett tidigt exempel på mina arbeten.
Och så här kommer du att se ut.
Visst är den kusligt lik dig?
Det enda är att vi måste tömma dig medan du fortfarande...
Lever.
Nej!
Vad står det om lamporna?
Se efter själv, det står ingenting
- i hela boken. - Här är en fotnot.
"För vissa fiendebomber finns det ett fjärde steg.
"Klipp av den gröna kabeln."
Jag ser ingen grön kabel.
Den är nog täckt av allt det gråa.
Det är hårt som en nagel.
Algernon, jag vill inte att du missar när bomben exploderar. Kom.
Vänta. Här.
"Varning, om den gröna kabeln skyddas av sprängkitt..."
- Kitt? - "...tänds de röda lamporna,
"och nedräkningen mot explosionen inleds."
Varför står det på baksidan?
Alla måste ta skydd, genast!
Kom ner, Megsie!
Titta.
- Megsie! - Vänta, mamma.
Megsie, kom ner nu!
Mr Edelweiss äter upp kittet.
Megsie, kom ner nu.
Megsie!
- Snälla, Megsie, kom ner! - Vad händer?
- Det är för farligt. - Du måste komma ner.
Jag ser den gröna kabeln.
- Vi gjorde det. - Kom ner, älskling.
Du gjorde det.
Du gjorde det. Kom ner nu.
Bra gjort, Megs!
Min duktiga flicka. Kom ner.
Bomben har desarmerats.
Inget att tala om.
Jag visste att du skulle klara det, Megsie. Bra gjort.
Lektion fyra, att vara modig,
är avklarad.
Men mr Edelweiss. Han är full av sprängdeg.
Kommer han inte att explodera?
Ta skydd.
Låt mig sköta det här.
Spring, spring! Spring så fort ni kan!
Så där.
Jag kan flyga!
Hej då!
Bra gjort, Phil.
Vad händer med kornet?
Herregud!
Vad hände?
Skörden är bärgad.
Titta, en rutschkana.
Kom, allihop. Sisten är ett ruttet ägg.
Jag först, jag först!
Mamma, kliv uppför stegen.
- Älskling. - Titta. Titta.
Bra!
Bra, mr Docherty. Upp med dig.
- Kom, mamma. - Okej. Jag vet inte det.
Ska du ge dig av?
Ja.
Tack för att jag fick bo hos dig, Aggy.
Tack för att du frågade, Nanny McPhee.
Titta.
En av Nanny McPhees medaljer.
Du har också en. Den gröna.
Min favorit.
TILLTRO
- Varför har hon gett oss medaljer? - Vi frågar henne.
Var är hon?
Nanny McPhee?
Där.
Nanny McPhee!
Vart ska hon?
Hon lämnar er nu.
Va?
- Det kan hon inte. - Varför?
Därför att ni inte behöver henne mer.
Var inte dum.
Men jag vill att hon ska stanna.
Kära nån. Ni har visst glömt hur det fungerar, eller hur?
Hur?
När ni behöver henne men inte vill ha henne här
måste hon stanna.
När ni vill ha henne här men inte längre behöver henne
måste hon ge sig av.
Det är inte rättvist.
Vi menade inte att vilja ha henne här.
Vadå, inte behöver henne? Är du galen?
- Nanny McPhee. - Vi stoppar henne.
- Nanny McPhee. - Nanny McPhee.
Nanny McPhee tycker inte om avsked.
Det minns jag från när jag var barn.
Kom tillbaka.
De kanske inte behöver er, men det gör jag.
Jag behöver er. Desperat.
Kom tillbaka.
Fortsätt springa, mamma.
Stanna inte, då försvinner hon.
Kan du inte komma tillbaka? Kom tillbaka!
Fortsätt, mamma. Vi behöver henne.
Nej, det gör vi inte.
Pappa!
Pappa.
Lillgubben.
- Pappa, det här är Cyril och Celia. - Celia.
Jag hade tre barn när jag for, och nu har jag fem.
Jag är hemma. Nu är jag hemma.
Jag mår bra.
Lektion fem,
att känna tilltro,
är avklarad.
Hoppa upp, då.
www.SweSUB.nu
- Den du behöver... - Är Nanny McPhee.
- Nanny McPhee. - Den du behöver är Nanny McPhee.
Swedish